La început nu era nimic, nu era decât întuneric și liniște.
Atunci Dumnezeu a spus: "Să fie lumină !"
Și s-a făcut lumină.
Și Dumnezeu a zis: "Voi numi lumina zi."
A despărțit lumina de întuneric, și a numit întunericul noapte.
Așa a fost o seară și o dimineață, ziua a doua.
Atunci Dumnezeu a zis: "Să răsară uscatul din mijlocul apelor.
Să fie o lumină în Cer ca semn pentru anotimpuri,
și să lumineze pământul."
Apoi Dumnezeu a spus: "Să mișune apele de pești,
și cerurile de păsări.
Și pământul să dea viețuitoare de fiecare soi.
Târâtoare și animale care merg pe picioare.
Și după ce s-a întâmplat asta, Dumnezeu a spus:
"Să facem om după chipul și înfățișarea Noastră."
Așa omul făcut din țărână, a fost pus pe pământ.
Dumnezeu l-a numit Adam.
Apoi Dumnezeu a văzut că omul nu trebuie să fie singur
așa că a luat o coastă din trupul lui Adam, și a creat din ea femeia.
Femeii i-a pus numele Eva.
Așa începe povestea Genezei din Vechiul Testament.
Începutul tuturor lucrurilor, al vieții,
și odată cu crearea vieții omenești,
prima cunoștință teribilă a forțelor binelui și răului.
Din aceste 2 forțe puternice au venit vorbele și faptele oamenilor,
pentru a modela și remodela cursul istoriei, de-a lungul veacurilor.
Pentru a controla aceste forțe, Dumnezeu a dat lui Moise
cele mai puternice cuvinte, Cele 10 Porunci.
Două table de piatră pentru mărturie, scrise chiar de mâna lui Dumnezeu.
Cuvânt sfânt, care a devenit legea pământului.
"Să nu ai alți dumnezei în afară de Mine." a vorbit Dumnezeu poporului Israel.
"Să nu-ți faci chip cioplit." a spus El.
Dar în istoria tuturor oamenilor, a tuturor națiunilor,
au fost cei care au căutat să distrugă poruncile lui Dumnezeu,
pentru a-l distruge pe Dumnezeu.
Au fost închinători ai zeului păgân Baal.
A fost din nou rău peste țară, și o femeie în spatele acestui rău.
PĂCATELE IZABELEI
Era în secolul 9 înainte de Cristos, în cetatea Izreel,
unde în nord, în regatul împărțit,
Ahab domnea peste ținutul numit Israel.
Te întreb incă odată, Ahab, cu ce te închini, cu mintea sau cu inima ?
Ține-ți predicile pentru copiii lui Israel, Ilie.
Un om mare își ia singur deciziile.
Ești mai mult de atât, Ahab. Ești regele lui Israel.
Cum crezi că afectează faptele tale tot poporul ?
Cred că e pentru tron, să zidesc casa lui Ahab,
pentru ca fiul meu să-mi urmeze la tron.
Și urmașul lui să-i ia locul.
Îți faci singur probleme. Pretinzi că auzi vocea lui Iehova.
Ce profeție arunci peste omul care vrea o femeie să-i dea asta ?
Dacă te căsătorești cu prințesa Izabela și o faci regină a lui Israel
n-o să mai fie nici un tron.
Vorbești neadevăr, Ilie.
Vorbesc adevăr. Femeia asta nu are nimic bun în ea.
Am auzit că-și moaie degetele în sângele victimelor ce le sacrifică.
Își pictează unghiile pentru fiecare femeie frumoasă din Fenicia.
Sigur este una printre fiicele lui Israel care-i place regelui.
Ca ministru ar trebui să știi că un rege nu se căsătorește de plăcere.
O să ne aducă multă bogăție dacă Fenicia deschide comerțul cu noi.
O să deschidă căile de navigație pentru comerțul cu Tyr si Sidon.
Izabela aduce Israelului un aliat puternic și profitabil.
Aduce în Israel preoții ei și zeii ei falși pentru a se închina.
Mă căsătoresc cu o femeie, nu cu zeii ei.
Domnul nostru lehova e un Dumnezeu gelos, rege Ahab !
N-o să tolereze păcatul idolatriei.
Răzgândește-te rege, până nu e prea târziu.
M-am săturat de bolboroselile voastre. O să mă căsătoresc cu Izabela.
Sunt un om al cărnii și sângelui, n-o să-mi neg sentimentele.
Voi cu toate legile voastre, și tu cu profețiile de condamnare
n-o să mă trimite-ți în mormânt fără să am această femeie.
Dacă-l trădezi pe Iehova în schimbul lui Baal, casa ta va fi blestemată.
Du-te, profetule. Spune poporului Israel că nu au de ce să se teamă.
Spune-le că Iehova o să fie singurul lor Dumnezeu.
Poruncile Lui, singura lor Lege.
Spune-le că eu, Ahab, regele lui Israel, promit asta.
O să le spun.
O să mă rog să ai putere.
- Cred că ne-am înțeles. - Ai clarificat lucrurile, sire.
Atunci, porunciți ca pregătirile pentru nuntă să fie gata cât de curând posibil.
Iehu, ești străin în casa noastră. Debora se gândește că ai uitat-o.
Scuzele mele fiicei tale. Spune-i că am avut ceva de îndeplinit
și că o să vin curând în persoană ca să-mi motivez lunga absență.
O să fie foarte curioasă să te asculte, sunt sigur.
M-ai chemat, rege Ahab ?
Da, te-am chemat, căpitane Iehu.
Ești norocos că nu te-ai născut pentru coroană, Iehu.
Nu-i ușor să fi rege în zilele noastre.
Bătrânii, profeții, miniștrii... Oamenii îți iau fiecare respirație.
Felicitările mele, maiestății sale. Am auzit că prințesa Izabela e pregătită.
Frumusețea tuturor veacurilor arde în sufletul ei.
Israel și-o va aminti mult timp de ea ca regină.
Israel nu-l va uita pe Ahab ca rege, sire.
Vin, Iehu.
Ai grijă, prostule !
O să-mi rupi spatele înainte de căsătorie.
Bea cu mine, Iehu.
Vreau să părăsești cetatea îndată, s-o escortezi pe Izabela la palat.
Pentru tine, sire, și pentru prințesa Izabela, regina noastră !
Și Iehu, du prințesei mesajul meu,
"Număr orele până o să-mi desfătez ochii, cu tine stând înaintea mea..."
Știi cuvintele. Folosește-le.
Va fi greu să-ți iau locul, maiestate, dar o să-mi dau toată silința.
Cred că suspiciunea că voi fi curând adoptat ca frate
nu se va extinde peste toți israeliții.
Foarte precaut, străinule. Israel e pământ străin pentru noi.
Ne aducem prințesa în el.
Chiar și în fața unui pericol mic alegem s-o apărăm mai întâi.
- Ajunge să știm motivul deranjului tău. - Nu-i deranj, viitor frate.
Vin în persoană să-ți onorez prințesa.
Prințesa Izabela e obosită după lunga călătorie. Nu poate fi deranjată.
Nici să fie reîmprospătată de cuvintele răcoritoare ale viitorului mire ?
Mă bucur să văd că măcar gărzile au respect pentru regele lui Israel.
Chiar dacă nu e stăpânul lor.
Rege Ahab ?
Regele meu, ai călătorit distanța asta lungă să fi aproape de mine,
pentru că n-ai putut suporta orele de așteptare până sosesc
ca să mă faci regina ta ? Asta ai venit să spui ?
Îmi poate da Iehova asemenea noroc să spun aceste lucruri pentru mine ?
Sunt doar căpitanul carelor regelui meu. Mă numesc Iehu.
Nu putem avea totul în viață, căpitane Iehu. Măcar nu vom fi străini.
Ahab m-a trimis să-ți escortez caravana la palat, prințesă.
M-a trimis și să-ți spun cum numără minutele până-și va desfăta ochii
văzându-te stând înaintea lui,
simțind atingerea părului tău, buzele tale...
În cazul acesta, nu vrei să-ți lași regele să aștepte.
Dacă mă duci la el, minutele nu vor mai părea așa de lungi.
- Nu vorbești serios. - De ce nu ?
Nu se cuvine.
N-ai vrea să-l știi pe căpitanul Iehu nesocotind ordinele regelui, nu, Loram ?
Ahab l-a trimis pe căpitan să escorteze caravana la Izreel
nu să-ți pună viața în mâinile lui.
Poți să-mi spui ce mai are regele de spus, pe drum.
Am încredere că o să ajungi la palat în siguranță, Loram.
Ce mai femeie.
Încerci să fi cum trebuie, o faci să arate bine,
și ei se urcă și uite ce se întâmplă.
Odată o să dai peste ceva și o să-ți rupi gâtul.
Nerecunoscătorule !
Jacob !
Ce e, Yonkel ?
De câte ori ți-am spus să nu-mi zici Yonkel ?
Știi că abia îmi suport numele ?
Se apropie căpitanul.
- Cum a fost plimbarea, căpitane ? - Parcă am mers pe nori, maestre căruțaș.
Te poți pleca în fața viitoarei tale regine, prințesa Izabela.
Da, doamnă !
Cum te numești ?
Nu crezi că e frumoasă, Maiestate ?
Frumoasă ! Cea mai frumoasă pe care am văzut-o !
Regele meu, prințesa Izabela !
Regele meu !
Izabela ! Nu îndrăznesc să sper, sau să visez.
Nu trebuie să visezi, viitorul meu soț.
Deja mi-ai câștigat inima.
Ca regină a mea, vei câștiga inima întregului Israel.
Câștigarea inimii tale, Ahab, e câștigarea întregului Israel.
Carul tău l-am auzit sosind acum o clipă ?
Trebuie să spun, căpitane, ai ales o metodă neobișnuită
s-o escortezi pe prințesă la palat.
Eu l-am obligat pe căpitan să lase caravana în urmă.
- Loram o să sosească în siguranță. - Loram ?
E un prieten de încredere, sfetnicul meu.
Mult am vrut să-mi împart tronul cu tine, Izabela.
Și eu am vrut.
Iartă-mă, trebuie să fi obosită.
S-au făcut toate pregătirile pentru nunta noastră,
dar până să ne facă una legămintele,
legea poporului meu spune că nu pot intra în camera ta.
- Rada te va conduce acolo. - Stăpână !
O să vă pregătesc baia, stăpână.
Ce spirit, ce foc, ce frumusețe !
Câtă grație !
Maiestate, colierele. V-ați hotărât ?
Colierele ! Ce prost sunt !
Ce mă fac ? Nu pot intra în camera ei.
Uite, Iehu. Vreau s-o surprind. Du-le tu, nu mai pot aștepta.
Haide, Iehu, du-i-le !
Cum dorești, maiestate.
Aici e dormitorul, prințesă.
- Regele dorește să... - Regele e un om al multor dorințe.
Ce ordin ți-am ai dat de data asta, căpitane ?
Regele a trimis aceste bijuterii ca dar.
O să trimit după voi.
Ahab e generos.
Căpitane !
Mi s-a spus despre generozitatea poporului tău.
Mulțumesc.
Căpitane !
Aș vrea să aud mai multe despre poporul tău.
Am înțeles că ești un om de temut.
Luptător de temut, la fel și în dragoste.
Și ei iau ce vor fără să întrebe.
Totuși, e doar ce am auzit.
Izabela !
Da, căpitanul meu.
Pentru marele și norocosul rege al Israelului !
Bea, soția și regina mea.
Vinul țării noastre are secole de arșița deșertului în el.
Bea, Izabela. Lasă flacăra lui să-ți intre în sânge.
N-am nevoie de vin să-mi înflăcărez sângele, soțul meu.
E foarte frumoasă, nu, Iehu ?
Am spus că e foarte frumoasă, nu-i așa ?
Da, e foarte frumoasă.
Foarte diabolică.
De ce spui asta ?
Probabil pentru că sunt femeie, pentru că văd lucruri la altă femeie
pe care un bărbat nu le poate vedea.
Copiii mei, copiii mei credincioși !
Ahab nu mai e un bărbat mizerabil și singur.
Beau pentru Izabela, regina Israelului !
Și acum mâncați, beți și continuați sărbătorirea.
Și purtați gânduri bune pentru Ahab.
N-am mai văzut niciodată așa frumusețe ca a ta !
N-a fost până acum o femeie mai adorabilă ca tine.
Lasă-mă să cunosc această frumusețe ca bărbat, Izabela, nu ca rege.
Împărtășește aceste dorințe ca soție a mea, nu ca regină.
Regele trebuie doar să poruncească, își dorește o soție sau o regină ?
Nu pot porunci să fiu vrut, la fel dorința mea pentru tine.
Vrei să mă vezi fericită, Ahab ?
Inima, sufletul și împărăția mea sunt ale tale, Izabela !
Și un templu pentru dumnezeul meu, Baal ?
Cere-mi orice, dar nu-l pot sfida pe Iehova, am promis.
Iehova nu e Dumnezeul meu.
E un obicei al țării noastre ca femeia să adopte religia soțului său.
Dar Baal e singurul meu dumnezeu,
am fost învățată să mă închin doar în templul lui.
Renunță la dumnezeul tău fals, Izabela.
Acceptă-l pe Iehova, sau va cădea un blestem peste casa mea !
N-o să fie nici un blestem peste casa ta.
Nu dacă este construit templul, unde Baal poate veghea
și proteja casa lui Ahab.
N-o să negi dreptul soției tale la fericire, nu ?
N-am alt rege decât pe tine, sunt doar o femeie.
Asta e destul pentru mine.
O să-ți primești templul. Darul meu de nuntă.
Baal, te adorăm !
Baal, ne găsim plăcerea în tine !
Credeam că nu se teme de nimeni căpitanul,
bărbat, femeie sau dumnezeu.
- Nu mă tem de zeul Baal. - Atunci de ce ai părăsit templul ?
Începi să-i simți puterea ?
Începi să te temi că s-ar putea să te posede
și să te facă să-ți pierzi controlul.
Nu mă tem de un chip cioplit.
Atunci de mine, marea preoteasă a lui Baal,
nu un chip cioplit, ci carne și sânge.
Iată, în Numele lui Iehova, Domnul Dumnezeul lui Israel,
vă poruncesc să încetați !
Vai de tine, Ahab, pentru că ți-ai încălcat cuvântul față de poporul tău !
N-am făcut nici un rău, Ilie.
Ai construit un templu pentru închinarea la dumnezei falși,
te-ai îndepărtat de propria credință, și acum răul este peste țară !
Ai devenit moale și slab, și te-ai lăsat doborât
de cei care caută să distrugă Israelul !
Ai făcut toate acestea, și totuși n-ai făcut niciun rău ?
Nu, Ahab, ai păcătuit împotriva Dumnezeului tău.
L-ai mâniat, mai mult decât toți regii lui Israel dinaintea ta.
Domnul este milostiv și dă har, dar o să fi judecat pentru ce ai făcut.
Da, Iehova a vorbit, eu i-am auzit cuvintele și vi le spun.
Viu este Domnul Dumnezeul lui Israel, înaintea căruia stau
că nu va cădea ploaie peste pământ,
soarele va lovi pământul și recoltele,
vor înseta cu așa dorință după apă că vor fi mistuite de căldura arzătoare !
Își vor face mormânt în propria tărână.
Și nu se va schimba nimic decât la cuvântul meu.
Veți striga și vă veți tângui, și veți implora milă,
dar se va face voia Domnului !
Și rugăciunile tale vor cădea pe pământul secat.
Și cuvintele tale vor fi o șoaptă neauzită,
în râsul vântului.
- Apă ! - Dați-ne pâine !
- Copiii noștri mor de sete ! - Tot Israelul suferă de secetă.
- Distruge-ți dumnezeii păgâni ! - Dărâmați-le altarele ! Să dispară !
- N-am încredere în vocea flămânzilor. - Prostime.
Gloata flămândă poate deveni mai periculoasă decât o armată bogată.
Eu nu mi-aș face griji, Loram. Nu atâta timp cât avem noi armata.
Întreaga armată, regina mea, sau doar pe căpitan ?
Gelozia te transformă într-un orb nesăbuit, Loram.
Controlezi armata, controlezi poporul.
Trebuie să înveți să controlezi spiritul omului, credința lui.
Căpitanul e un om tare, Iehova e mai puternic în sângele lui.
Are și simțul lui Baal în sângele.
Baal ?
Câteodată îți spui gândurile cu voce prea tare.
Nu pentru mine mă tem, Izabela, ci pentru tine.
Ce faci dacă întorci tot Israelul împotriva ta? Îți distrugi planurile?
Nimic n-o să-mi distrugă planurile.
Tot Israelul e împărțit, și o națiune împărțită
e ușor de cucerit.
Visele tale de a cuceri împărății pot muri curând cu Israelul.
Cel puțin cu blestemul secetei.
Ce spun profeții noștri despre vreme, în acest anotimp secetos ?
Se roagă în fiecare zi pentru ploaie. Ploaia nu cade.
Rugăciunile lor trebuie spuse mai tare.
Nu destul de tare să stingă glasul lui Ilie.
Ilie ?
Ploaia există de la începuturi. Nici un om sau Dumnezeul lui
nu-i poate pune capăt.
Ploaia trebuie să vină.
Va veni.
Cheamă-i pe preoții mei pe muntele Carmel.
Trimite vorbă poporului că Baal va aduce ploaie.
Chiar eu o să-i conduc pe preoți.
Eu nu m-aș duce, Izabela. E prea multă neliniște.
Poporul e însetat. Până va cădea ploaia
îl vor crede pe Ilie și vor da vina pe tine pentru mizerie.
Lasă-l pe Ahab să-ți ia locul.
E unul de-al lor. Nu vor îndrăzni să-și rănească regele.
Apoi, când va cădea ploaia, vor săruta pământul pe care calci.
Atunci o să-l distrug pe Ilie. O să-l distrug !
Văd că îți place asta și mă întreb ce s-a întâmplat cu fetița
care era așa de fericită cu iubirea în inima ei ?
Ce s-a întâmplat cu Izabela ?
Era o copilă, trăia copilărește. A devenit femeie.
Cu sentimente diferite, dorințe diferite.
Cu dorințe diferite...
Bietul de tine, Loram.
Ți-ar place să fiu prințesa Izabela, fericită doar cu dragostea ?
De dragul tău, aș putea să fiu fetița aceea din nou.
Într-o zi.
Căpitane, s-au adunat de parcă a venit regina din Sheba să-l vadă pe Solomon.
Cine s-ar fi gândit că preoții ar da aur să adune oamenii aici ?
Nici semn de ploaie.
Căpitane, îți spun, îl urăsc pe acest Baal !
- Mai bine să nu te audă că spui asta. - Să mă audă.
Tot nu-mi pasă, nu-mi place de Baal ăsta.
- Maiestate. - Ce se întâmplă la palat ?
Totul e cum ai lăsat, sire. Regina dorește să-ți spun că rugăciunile și gândurile ei
sunt aici cu tine pe muntele Carmel.
Mi-aș fi dorit să fiu în oricare alt loc în Israel astăzi.
Dacă nu vine ploaia, Iehu,
ce crezi că o să se întâmple ? Ce crezi că vor face ?
Mă tem pentru Israel, la fel și pentru tine, regele meu.
- Preoții mei sunt gata, maiestate. - Anunță-l pe Nabot. E în cortul următor.
O să-i spun.
Așteaptă, Nabot.
Ahab adăugă păcate peste păcatele lui permițând bătaia asta de jos.
Știi că nu e bine.
Închinarea asta o să aducă și mai multă suferință peste poporul nostru.
Întoarce-te la Dumnezeul nostru, Iehu ! Fă ceva să oprești asta !
Nu pot face nimic, Debora. Nimic.
Grăbește-te, căpitane.
Au început să danseze.
Nu pot privi.
O, Baal, auzi-ne ! Îți vorbim.
Trimite tunetul și fulgerul, să aducă ploaia !
Arată-ți puterea și dă-ne un semn !
Fă-ți vocea auzită într-un tunet !
Fă să simțim răcoarea respirației tale în ploaie !
Fă să cunoaștem ziua iluminării tale.
Strigați mai tare !
Ilie !
Strigați de pe fiecare munte, căci sigur el e dumnezeu.
Sau poate nu e, pentru că trebuia să vă audă până acum.
Probabil vorbește, și sunetul propriei voci acoperă vocile voastre.
Sau poate e în călătorie, e departe.
Sau poate doarme și trebuie trezit.
Îndrăznești să vii aici, tu care ai adus acest necaz peste Israel ?
Nu eu am adus acest necaz peste Israel, ci tu !
Tu și casa ta.
Tu, care ai încălcat fiecare poruncă a Domnului,
și acum ai ajuns la asta !
Și tu, popor al lui Israel, cât timp vei mai șchiopăta de amândouă picioarele,
între două părți, nealegând niciuna ?
A venit ceasul când trebuie să alegeți !
Dacă Domnul este Dumnezeu, urmați-l pe El !
Dar dacă Baal este dumnezeu, de ce nu-l urmați ?
Eu, care stau înaintea voastră sunt singurul profet al Domnului
aici, în această zi.
Ei au chemat pe dumnezeul lor să aducă ploaie.
Eu voi chema Numele lui Iehova.
Cel care alege să răspundă să fie Dumnezeu pentru toți !
- Foarte bine spus. - Să fie cum ai zis.
Cheamă Numele Lui, profetule !
Poporul acceptă orice. Îl urmează pe cel care vorbește.
Trebuie redus la tăcere !
Da.
- Să ascultăm vorbele profetului ! - Roagă-te pentru ploaie. Murim de sete !
Grăbește-te, Ilie ! Roagă-te !
Roagă-te !
Grăbește-te, Ilie ! Roagă-te !
Lăsați numai 12 pietre, pentru că sunt 12 seminții ai fiilor lui Iacov,
la care Cuvântul Domnului a venit, spunând:
"Numele tău va fi Israel !"
Dumnezeul lui Avraam, Isaac și Iacov,
fă să se cunoască în această zi că Tu ești Dumnezeu în Israel.
Sunt slujitorul Tău și am făcut aceste lucruri
și vin înaintea Ta având Cuvântul Tău.
Domnul Oștirilor, iartă-ne nelegiuirile,
ai milă și trimite-Ți puterea peste pământ.
Tu care ești puternic, fă ca apele să cadă din ceruri
și umple pământul cu râul lui Dumnezeu.
Fă să aducă belșug,
moaie pășunile cu adverse de ploaie.
Fă să cadă peste dealuri și văi și fă toate lucrurile să crească iar.
Ascultă-mă, Doamne !
Pentru ca acest popor să știe că Tu ești Domnul Dumnezeu,
și că Tu le-ai întors inimile spre inima Ta din nou !
Domnul, El este Dumnezeu !
Domnul este Dumnezeu !
Baal e dumnezeu !
Ce a durat atât ?
Zeii și Baal ne onorează cu favoarea lor.
- Zeii și Baal ne-au dezamăgit. - Ce vrei să spui ?
Ilie a adus ploaia. Rugăciunile lui.
E adevărat. A apărut pe munte de nicăieri.
A batjocorit pe preoții noștri și s-a rugat Dumnezeului său.
Spune-mi ce s-a întâmplat, Loram.
A venit ploaia, Ilie a arătat spre preoții noștri
și poporul i-a prins.
De ce n-au fost opriți ? Unde erau gărzile tale ?
Am văzut că ne depășeau. Iehu și oamenii lui au încercat să-i dea înapoi.
Eu sunt de vină pentru asta.
Trebuia să-l ascult pe Ilie de la început. Acum are favoarea poporului.
Ilie ? Favoarea poporului ?
Ce ești ? Rege sau o bucată de praf ?
Lași voia poporului tău să domnească pe tronul tău,
care devine un turn de pământ.
Regină Izabela, ținutul nostru a suferit de secetă și foamete.
Ai adus forțat zeii tăi peste poporul nostru.
Au suferit de sete, foame și moarte.
Acum că s-au întors la credința lor, lasă-i să se închine în pace.
Baal nu va fi uitat.
Ilie o să plătească pentru ce a făcut. O să plătească cu viața.
Și pentru fiecare zi în care a fugit să-și scape credința
unul din urmașii lui își va pierde viața.
Maiestate, nu ! Te rog !
Regele va hotărî.
Gândește-te, Ahab. Gândește-te !
Ai văzut că blestemul a fost rupt,
dar pentru asta Dumnezeu te va lovi cu o mânie necunoscută până acum !
E doar ploaie și tunete. Nu te teme.
Ești rege peste Israel. Un rege puternic nu se teme niciodată
de poporul lui sau de necunoscut.
Nu când are o soție care îi știe și îi împărtășește fiecare dorință.
Repede, Hilchia. Nu-i timp de vorbe.
Ceilalți sunt deja treji. Vino cu noi, repede !
Haide.
Ai lăsat pe poporul nostru să se poticnească și să cadă, căpitane.
De ce mă ridici în picioare ?
Nu te temi că pot fugi și să-i avertizez pe ceilalți să fugă ?
De asta ești aici, nu ?
Te rog, Debora. Ca soldat, am o datorie.
Datorie de soldat ! Să-ți trădezi poporul? Credința?
În bătălie sau pace oamenii sunt răniți.
Oamenii rănesc până și iubind.
- Ca tine, Iehu ? - Ca mine !
Câteodată, un bărbat face lucruri care știe că sunt greșite, dar...
le face. Le face pentru că ceva înăuntrul lui îl determină.
Știe că e rău și corupt,
dar vrea să creadă că e bun și frumos.
Te rog, încearcă să înțelegi.
Iehu !
Israel are nevoie de ajutor și putere. A sosit timpul. Știam că o să vii.
Nabot, am ordin să-i arestez pe profeți. De asta am venit.
Izabela te-a cucerit și pe tine.
Credeam că iubești Israelul.
Du-te Iehu, trimite după soldații tăi.
Sunt om bătrân, nu te pot opri.
Îmi amintesc cum te jucai în peștera asta, când erai copil.
Când tatăl tău a devenit fugar, fugind de mânia lui Ieroboam
pentru că a refuzat să se închine dumnezeilor falși.
Toate peșterile au fost niște sanctuare pentru cei abătuți.
Dar nu m-am gândit c-o să trăiesc ziua în care să te văd
ajutând să fie transformate în niște camere ale morții.
- Te rog, Nabot... - Nu încerca să te îndreptățești.
Probabil se întâmplă asta de dragul poporului nostru,
dar și alții au suferit înaintea noastră
și încă ne va da puterea de a suferi în anii ce vin.
Dar tu întoarce-te și spune-i reginei Izabela asta.
Răzbunarea ei împotriva profeților noștri va da curaj celor ce vin după noi.
Poate îngropa, omorî cu pietre trupul unui om,
dar niciodată credința lui.
Sunt pregătiți, căpitane.
Ascultă-mă, Nabot.
Am venit, dar soldații au împânzit câmpiile.
E doar chestiune de timp până să găsească peștera.
Îți amintești de cărarea din spatele peșterii ?
Cea marcată cu steaua lui David ?
O să retrag toți soldații din partea asta.
Du profeții pe cărare și lasă-i să traverseze munții înspre sud.
Odată ce ajung la granița cu Iuda vor fi în siguranță.
Nu vor fi probleme pe drum, promit.
Și Nabot, te sfătuiesc să nu-ți faci griji pentru ei
ci să te întorci la palat cât de repede.
Înțeleg. Dumnezeu să te binecuvânteze pentru asta.
Ai trimis după mine, regină Izabela ?
Am primit vești că profeții au ajuns la granița cu Iuda
și au ajuns la Bersheba. I-ai lăsat să scape !
De ce ?
Am două devotamente. Unul față de tron, celălalt față de poporul meu.
Aș ucide să le apăr pe amândouă dar nu cu sânge rece de ucigaș.
Profeții voștri caută să distrugă tronul.
N-am uitat ușor ce a făcut Ilie preoților mei.
Zeul tău ți-a distrus preoții, Izabela.
Spui vorbe de trădare. Pot pune să fi omorât pentru asta.
Vor fi alte vorbe și alți oameni să le spună.
- Nu vor trăi mult. - De ce nu începi acum, cu mine ?
Am spus că pot pune să fi omorât cu pietre pentru vorbele tale,
dar nu vreau să am sângele tău pe conștiință, căpitanul meu.
O să te iert întotdeauna.
Este o caravană din Tyr, în drum spre Izreel.
Vreau s-o escortezi până la palat.
Foarte bine, Izabela !
Te vinzi dușmanului, care devine gardă de onoare.
Folosești bine bărbații. Pe toți.
Acum, căpitanul fiind gardă de onoare,
trebuie să vorbesc cu Ahab despre ministrul de stat.
Nu cred că Nabot urmărește interesele regelui.
Am auzit zvonuri deranjante.
Gânduri de trădare, blasfemie ?
Cred că a fost așa ceva.
Ahab a vrut mereu viile lui Nabot.
Citești bine, Bitkar ?
Citește asta.
Eu, Bitkar, fiul lui Belia,
jur solemn că în piață, între mulți oameni l-am auzit
pe Nabot...
Citești bine, Bitkar. Continuă.
Dă-i drumul.
... vorbind tare, blestemând împotriva regelui...
Și l-am auzit pe același Nabot blestemându-l pe Dumnezeu.
Ești sigur că l-ai auzit pe acuzatul Nabot spunând asemenea lucruri ?
L-am auzit.
Nabot să înainteze.
Ai ceva de spus înainte să te judecăm ?
Dacă adevărul nu mă poate salva, ce poate ?
Legea poporului nostru spune, pentru crima ta împotriva lui Dumnezeu
și a regelui, vei fi dus lângă zidurile palatului.
Nu !
Acolo vei fi omorât cu pietre.
Am ajuns prea târziu, căpitane. Îmi pare rău.
Cea mai bună lână din Egipt. Purtată chiar de Faraon, sire.
Căpitane, ai sosit cu caravana mai devreme decât te așteptam.
Sper să nu fi prea dezamăgită, maiestate, caravana încă mai călătorește.
Dar vântul bate în direcția bună, și cu setea lor puternică de sânge
sunt sigur că oamenii tăi din Fenicia or să găsească drumul spre palat.
Cel puțin câinii sunt înfometați.
Nabot a fost un trădător. A ascuns profeții în peșteră.
Le-a dat mâncare și apă. I-a ajutat să scape.
A vorbit împotriva mea și a lui Dumnezeu.
Îți dai mare importanță, maiestate. Dumnezeu trebuie să fie încântat
că l-ai îndepărtat.
Vorbești apropiindu-te de mormânt, căpitane.
Probabil că da, dar nu-ți fă griji pentru sângele meu pe conștiința ta.
Ce-a vrut să spună, Izabela ?
O să se întoarcă târându-se pe coate și genunchi.
- Mulțumesc pentru tot. - Unde mergi, căpitane ?
- Înspre peșteri, s-o găsesc pe Debora. - Ia-mă cu tine, te rog.
Dar e pus un preț pe capul meu. Vor cădea și cele ce mă urmează.
E mai bine decât să fiu omorât cu pietre.
În plus, îi place cel mai gras. - Haide.
Așa, Iehu s-a întors în câmpii, în peșterile copilăriei lui,
cu un preț pe capul lui.
Izreel era condus prin teroare și frică,
toți cei care refuzau să se închine zeilor Izabelei erau omorâți cu pietre.
Curând, alții l-au urmat pe Iehu în câmpii.
Alții ca el, urmăriți, persecutați.
Mica adunătură a crescut în număr și a devenit o armată.
Iehu i-a condus, și a lovit ca un fulger împărăția Izabelei.
Debora purta de grijă bolnavilor și răniților.
Aceste peșteri au devenit cetatea lui Israel, pentru glasul libertății.
Glasul luptătorilor, dar nu singurul glas.
Vai de tine, Ahab !
Ilie !
Te-ai vândut, ca să faci rău înaintea Domnului !
Eu aduc rău peste tine.
O să ucid fiecare băiat al casei lui Ahab.
Și așa cum au lins câinii sângele lui Nabot
așa vor linge și sângele tău.
Și o vor mânca pe Izabela, lângă zidurile Izreelului.
Așa a vorbit glasul profetului Ilie.
N-a durat mult să se împlinească profeția.
Armatele lui Ahab au pornit la război împotriva asirienilor.
Dușmanul a cucerit cetatea de la est de Iordan, numită Ramot Gilead.
Împlinind profeția lui Ilie, Ahab s-a îmbrăcat ca un soldat
pentru a nu fi recunoscut în luptă.
Dar cum a profețit Ilie, răul a căzut peste Ahab prin sabia asiriană,
și soldații lui l-au dus la Izreel, din carul lui picurând sânge tot drumul.
Acolo a murit.
"În locul unde câinii au lins sângele lui Nabot,
vor linge și sângele tău !" erau cuvintele lui Ilie.
Dar lucrarea lui Ilie nu s-a sfârșit încă.
Mai avea o ultimă misiune de îndeplinit,
pentru că glasul Domnului a venit la el spunând:
"Du-te, și în Numele Meu, unge-l pe Iehu rege peste Israel."
Cu acest ulei, în Numele Domnului, te ung rege al Israelului !
Acum lucrarea mea e îndeplinită.
Mă duc să mă odihnesc, dar tu, Elisei,
tu vei purta mantaua mea,
vei auzi glasul Domnului, și vei merge pe calea Lui.
Acum Iehu, tu ai destinul lui Israel în mâinile tale.
Vezi ca mâinile tale să fie tari și puternice.
Și casa lui Iehu să aibă mulți copii !
Pregătiți-vă !
Rugăciunile mele merg cu tine.
Templul e în flăcări ! Loram e mort.
Trebuie să fugi ! Armatele ne-au înconjurat !
Adu-mi bijuteriile, Dora.
Regină Izabela, trebuie să fugi !
O regină nu poate fugi de soarta ei.
Dar dragă, tu trebuie să pleci. Soarta ta nu e ca a mea.
A trecut mult timp, Iehu. Sau să spun maiestate ?
Îți amintești când ne-am întâlnit prima dată ?
Credeam că ești regele. Am spus,
"Ai venit așa de departe să fi aproape de mine pentru că nu poți suporta
orele de așteptare până la sosirea mea, să mă faci regină ?"
Îmi amintesc că tu ai spus,
"Dacă Iehova mi-ar da asemenea noroc
să spun asta pentru mine, prințesa mea !"
Acum ești rege, căpitanul meu.
Asta ai venit să spui ?
Dacă erai rege, în ziua acea, căpitanul meu,
cum puteam să te iubesc ?
Izabela !
Încă e fiica regelui. Mergeți, îngropați-o.
O îngropăm noi.
Să nu ai alți dumnezei în afară de Mine !
A spus Dumnezeu poporului Israel.
"Să nu-ți faci chip cioplit !" a spus El.
Da, întotdeauna va fi rău și bine.
Dar de fiecare dacă când întunericul va umbri lumea
va fi mereu glasul unui Ilie, care să strige în pustie,
care să spună Cuvântul Domnului, să îndepărteze norul,
și când va termina, va da mantia lui altuia.
Traducerea și adaptarea - crossguide -
Subtitrare oferită de www.christianmovies.eu
SFÂRȘIT